Syskonbandet
Medlemstidning för Kristna synskadades förening Syskonbandet
nr 10, 2014
Årgång 106

Utkommer i punktskrift, svartskrift och på CD samt som e-post. 
December 2014.
Adress: Syskonbandet, Gotlandsgatan 46, 5 tr. 116 65 STOCKHOLM. 
Ansvarig utgivare: Anita Örum. Redaktör: Ronny Gilderskär.
Telefon, kansli och redaktion: 08-641 30 45, 641 30 95.
E-post: kansliet@syskonbandet.se eller redaktion@syskonbandet.se
Hemsida: www.syskonbandet.se Plusgiro 3 64 49-7 Bankgiro 342-9552
Innehåll:
Från verksamhetsledaren
Medlemsnytt
Bönehelg
Gemenskapsdagar och årsmöte
Historien bakom min sång
Syskon emellan
Ashramhelgen på Sörgården
Stockholmsgruppens vårprogram
Påminnelse från valberedningen
Jultävling
Boktips
Syskonbandets resa i det heliga landet, del 2
Julhälsning från öster

Från verksamhetsledaren
”Jesus Is the Reason for the Season” – Jesus är anledningen till högtiden, sjunger min kör upprepande i en av våra julsånger i gospelstil och jag tycker det är så bra uttryckt. För visst är det så att man ibland kan undra över vad vi egentligen firar under julen och undra var Jesus tagit vägen bland allt krimskrams, pepparkaksbak, jultomtar, ljusstakar, griljerade skinkor, inköp av klappar och klädda granar inomhus och vi kan behöva påminna oss om att det är Jesus som är anledningen till, till högtiden. Samtidigt är det ju just detta allting pekar på och på ett eller annat sätt hjälper till att lyfta fram. Jag ska villigt erkänna att jag tycker om allt det där runtomkringpyntet i rött, glitter och ljus som kommer fram dessa veckor om året. Dels tycker jag det hjälper till att påvisa att det är en alldeles särskild tid vi är i då vi firar något stort och vackert gemensamt med människor runt hela vår jord. Dels så gör det tillvaron lite ljusare och lättare när mörkret nu ligger så tungt över oss här i norr. Visst är det lyckosamt för oss att julen råkar infalla just den här tiden på året, för nog behöver vi den som mest nu!
Många har dock inte alls samma behov eller längtan som jag efter att pynta till det på något särskilt sätt eller att äta särskilt och samma slags mat varje år vid denna säsong och kanske är du som läser detta en av dem. Många är det också som alls inte stressar runt för att införskaffa julklappar eller fejar hemmet för att samla storfamiljen utan är ensamma under de röda juldagarna och kanske är du som läser detta en av dem. Julen är lika mycket din som min, minst. Ingenstans i Bibeln eller lagar står det skrivet hur, eller ens att, julen ska firas utan det är människors påhitt och ständigt föränderliga tradition. Kanske är det så att du som firar julen ensam och utan alla runtomkringprylar lyckas ha större fokus på att det är Jesus som är anledningen till högtiden.
Oavsett omständigheter och hur Du kommer fira Jul så önskar jag er ALLA en riktigt God och fridfull Jul!
Tina Hanson 

Medlemsnytt
Nya stödjande medlemmar
Sven Björklund, Hofors 
Nils Alvar Ekstén, Svalöv

Till fridens hem
Brita Stenlund, Stockholm
2014-10-10
Gabriel Berglund, Välö-Backa
2014-10-15

Bönehelg
Den 20-22 februari bjuder Syskonbandet in till en helg på Syskonbandet med fokus på bön.
Vad är bön och på vilka sätt kan vi be? Det kommer vi samtala om och praktisera. Vi kommer be för Syskonbandet och för varandra och den som vill delar det som ligger på hjärtat, tankar om framtiden och vardagen, vad jag som människa går och tänker på. Vi delar också våra tankar om de större sammanhang vi alla ingår i så som föreningen, samhället och världen.
Denna gång träffas vi i Syskonbandets egen föreningslokal på Södermalm i Stockholm. Har du aldrig besökt vårt mysiga kansli så är detta en ypperlig chans. Övernattar gör vi på ett närliggande vandrarhem.
Tid: 20-22 februari 2015, start kl. 17.00 på fredagen och avslut kl. 14.00 på söndagen. 
Resa: Från Stockholms central tar du dig med tunnelbana till hållplats Skanstull eller med bil till Syskonbandets adress Gotlandsgatan 46. Syskonbandet erbjuder subvention på den del av din resa som överstiger 500 kr och med maximalt 700 kr. 
Pris: För mat och logi denna helg betalar du som medlem 850 kr, boende i tvåbäddsrum. Lakan & handduk finns att hyra för 75 kr men du kan också ta med egna. Bor du hemma eller ordnar ditt boende på egen hand är priset för helgen 450 kr. 
Anmälan: Du anmäler dig senast den 23 januari till tina@syskonbandet.se eller 08-641 30 95.
Varmt välkommen!
Tina Hanson

Gemenskapsdagar och årsmöte
Den 30 april till 3 maj möts vi för härlig gemenskap och årsmöte! Denna gång på Helsjöns folkhögskola knappt 6 mil från Göteborg.
Helsjöns folkhögskola och kursgård ligger naturskönt vid Texelbergets fot och Helsjöns strand. Skolan är knuten till Svenska kyrkan och köket använder i största möjliga mån rättvisemärkta varor och det finns en liten Fair Trade butik. Alkohol är inte tillåtet på skolan. Tillgängligheten på skolan är god och ledarhundar är givetvis också välkomna. Vi njuter av samvaron på Helsjön, firar gudstjänst och andakt tillsammans, på lördagen har vi årsmöte. Ett roligt och intressant program utlovas och presenteras i början på det nya året!
Resa: Gemensam buss erbjuds tur och retur från Göteborg central till Helsjön. Du betalar 150 kr för tur och retur. Meddela i din anmälan om du önskar åka med denna buss. Syskonbandet erbjuder dig resesubvention för den del av din resa som överstiger 500 kr (med maximalt 700 kr). För dig som tar dig med egen bil/taxi är adressen Helsjön 1, Horred.
Tider: Vi startar med middag kl 17.00 på torsdagen den 30 april (Valborgsmässoafton). Den gemensamma bussen går från Göteborg kl 15.30. Vi avslutar på söndagen 3 maj med lunch kl 12.00 och bussen går till Göteborg kl 13.30 för att vara vid Göteborgs central 14.30.
Pris: Följande kraftigt subventionerade pris gäller för medlemmar och inkluderar all mat, logi, program och tillgängliga ledsagare. Lakan & handduk ingår inte men går bra att hyra för 80 kr. 
Enkelrum: 1550 kr
Del i tvåbäddsrum: 1100 kr
Del i trebäddsrum: 850 kr
Anmälan: Planera in att delta och anmäl dig redan nu! Sista dag 1 april till Tina på Syskonbandets kansli, 08-641 30 95 eller tina@syskonbandet.se.
Alla är mycket varmt välkomna!
Tina Hanson

Historien bakom min sång
Två av mina sånger finns med på vår skiva, ett körarr och en solosång. Tanken var att jag skulle skriva om hur de kom till, men det var den här texten jag plockade fram ur hjärtat idag. 

PSALM 150
”Halleluja!
Prisa Gud i hans helgedom,
prisa Honom i Hans makts fäste.
Prisa Honom för Hans väldiga gärningar,
prisa Honom för Hans stora härlighet.
Prisa Honom med basunklang,
prisa Honom med psaltare och harpa.
Prisa Honom med puka och dans,
prisa Honom med stränginstrument och flöjt.
Prisa Honom med ljudande cymbaler,
prisa Honom med klingande cymbaler.
Må allt som andas prisa HERREN!
Halleluja!
Det går en skiljelinje i universum mellan Skaparen och skapelsen.
Gud vår Skapare är unik och bär unika egenskaper.
Gud är alltid närvarande - Han finns överallt, varje dag, varje sekund.
Gud är allsmäktig - Han har all makt i himlen och på jorden.
Gud är allvetande - Han har kunskap om allt som skett hittills och ser det som kommer att ske.
Tänk att Gud, som skapat oss, som alltid är med oss, som känner varje tanke vi tänker, vill ha en personlig relation med oss var och en! De dagar jag låter mitt hjärta vila i den sanningen fylls jag av TACKSAMHET!

Jag har alltid älskat Psalm 150 som är en uppmaning till oss att prisa Gud för den Han är och vad Han gjort. Vår lovprisning och tillbedjan förändrar inte Gud - Han är ALLTID densamme - men vår lovprisning förändrar och förvandlar oss! Vi vänder vårt fokus från oss själva till Herren. När vi tackar och prisar Herren i början av dagen så bjuder vi in Honom att hjälpa oss hantera vad vi än kommer möta. 

Tonsättningen av Psalm 150 är en av de första fyrstämmiga körarren jag skrivit. Själva skaparprocessen var lite annorlunda än jag är van vid. Första delen av sången så hörde jag arret i huvudet med mans- och kvinnoröster. Det bara var där och mitt jobb blev att skriva ner det. Melodin och stämmorna i den andra hälften fick jag arbeta fram. Min längtan med sången är att den ska uppmuntra syskon runtom i Sverige att prisa Gud, i svåra tider, när livet leker och mitt i vardagslivet. Dagliga val att prisa Gud hjälper oss att utveckla en livsstil av lovprisning och tillbedjan.

PERSONLIGT
Den här sången är just vad titeln anger - personlig. Den handlar om min väg till frälsning. Jag är uppvuxen i en kristen familj och kan inte minnas att jag någonsin tvivlat på Guds existens. Däremot hade jag en del grubblerier i tonåren om vad det innebar att bli frälst. Var jag verkligen frälst? Skulle jag komma till himmelen när jag dog? Alla omkring mig förutsatte ju att jag var kristen så jag vågade inte fråga någon om vad frälsningen betydde. I min bön frågade jag Jesus om detta och som 14-åring så skrev jag en av mina första sånger. Den sången var Herrens svar på min fråga. 

”Personligt” är inte den sången, men handlar om den händelsen när Gud svarade på min bön. Originalsången är en skatt jag bevarar i mitt hjärta. 

Min frälsningsvisshet har även blivit starkare ju mer jag har läst i Guds Ord om vem jag är i Kristus. Även om jag inte vet när, så finns det ett ögonblick i mitt liv då jag föddes på nytt och blev ett Guds barn. Ett ögonblick då jag fick förlåtelse för mina synder och fördes från mörkrets rike in i Guds älskade Sons rike. Ett ögonblick då jag blev frälst. I Jesus Kristus har jag fått del av andligt liv och är accepterad, trygg och betydelsefull. Om du brottas med tankar om du är frälst eller inte så kan du ta beslutet att lämna ditt liv till Gud just nu. Här är ett förslag till bön: 

”Jesus, jag tror att Du är Guds Son, som dött och uppstått för mina synders skull. Jag ber om förlåtelse för mina synder och tackar Dig för att Du gör mig ren. Jag vill nu följa Dig och göra Din vilja. Jag tar emot Dig som min Herre och frälsare och ber Dig, fyll mig med Din Ande och Ditt liv i Jesu namn, amen.”

Om du väljer att be den här bönen för första gången så är det bra om du berättar det för någon annan som tror på Jesus. Då kan du få hjälp och stöd i din fortsatta vandring. Ta gärna kontakt med en kristen församling nära dig. Du är välkommen att mejla mig om du vill ha min hjälp i bön (kerstin@askvision.se). 
Decemberhälsningar från Linnarhult i Göteborg
Kerstin Adeström

Syskon emellan
Doris - mina ögon
Jag heter Marjatta och är gravt synskadad sedan barndomen. Sedan 1978 har jag haft fem stycken ledarhundar. Efter min sista ledarhund sa jag att jag skulle ha en liten hund som jag kunde bära på, och i januari i år fick jag min mittelspitz, Doris, 7 månader gammal. Det här ska bli en bortskämd rackare, tänkte jag. Men så blev inte fallet. Doris är en väldigt intelligent och smart hund, så Doris började att lösa en massa problem åt mig ute. Till exempel när vi går på gångvägar så behöver jag aldrig tänka var jag ska gå när vägarna svänger, för det fixar Doris. Och det här med rastning kan ju tyckas vara ett problem på grund av min synskada, men vi körde godisracet vid kissning och bajsning så nu när Doris har uträttat sina behov så hoppar hon på mig och vill ha sitt godis. Smart eller hur? Då vet jag att hon har uträttat sina behov. Om det ligger cyklar på gården som barnen glömt stannar Doris så att jag inte snubblar. Härom dagen började Doris dra åt höger ute på gården när vi skulle gå och rasta och jag tänkte att hon får väl gå där då. Sen efter ett par dagar upptäckte jag att hyresvärden hade satt upp en bom så att bilarna inte kan köra in på gården och det var bara en glipa på en meter att gå mellan gräsmattan och bommen. Så Doris såg till att jag inte gick på bommen eller skadade mig på den. Som avslutning vill jag berätta hur Doris letar reda på trappan till porten. Hon ställer sig med framtassarna på första trappsteget och när jag böjer mig ner och klappar henne för att hon har varit duktig och hittat trappan blir det pusskalas. Doris tar inte allvarligt på allt, utan hon hittar på en hel del tokigheter också. Just nu skendräktig med ett antal pipdjur som valpar. Igår tyckte jag att hon hade varit duktig som åt upp torrfodret. Sen när jag skulle bädda min säng så låg allt torrfoder hos hennes bebisar.
Marjatta Piippo

Ashramhelgen på Sörgården
Fredagen den 14-e november satte vi oss i en minibuss för att åka på en kristen Ashramhelg I Kil.
Vi, det var 13 glada syskonbandare, varav en hämtades i Västerås samt några i Örebro. Trots vädret som inte alls var på topp när vi åkte var stämningen god i minibussen.

Väl framkomna blev vi ytterst väl bemötta och omhändertagna.
Det var som att komma till en ny familj.
Himmelriket på jorden ungefär.
Men vad är detta Ashram? Ja, det låter i alla fall i mina öron något flummigt. Dock är det långt ifrån flummigt även om ordet härrör från det indiska skriftspråket Sanskrit.
Dock var det Missionären Stanley Jones som tog upp ordet som betyder vila. Precis det gjorde vi också. Vilade i Gud och bad och umgicks med varandra.

Under fredagskvällen hade vi bön och presentation av varandra.
Det var så att det tillkom ett tiotal deltagare från Ashramrörelsen som vi fick lära känna. Två fantastiska ledare från Ashramrörelsen, Bengt Olsson och Lilian Gustafsson ledde oss alla tre dagarna i bön och lovsång. För det är just det Ashram bygger på, att be och be för varandra och för andra.
På lördagen delades vi in i grupper för att be. Ashram bygger på att man ber i cirkel så att säga. Dessutom ber man inifrån och ut.
D.v.s. att man ber först för varandra genom att man sitter i en ring och först ber en person för den som sitter bredvid och därefter ber den bredvid den som bett för honom/henne osv. Vid nästa bönetillfälle gör man på samma sätt fast då ber man för ens omgivning. Föräldrar eller vänner. Vi fick också tillfälle att få förbön under lördagskvällen.

Söndagen bjöd på en gudstjänst med nattvard.
Därefter lunch och en hemfärd där vi alla var något mer dämpade än på fredagen. Det vart en fantastisk helg och jag vill uppmana alla syskonbandare att följa med på en liknande helg om vi anordnar fler.
Anders Holmberg

Stockholmsgruppens vårprogram
Den lokala gruppen i Stockholm fortsätter att träffas på Gotlandsgatan 44 (Gotlandssalen NB) i vår. En torsdag varje månad klockan 14.00. Det är alltid lagad mat och kaffe samt god gemenskap med intressant föredrag, sång och andakt. Pris 60 kr. Anmäl dig senast tisdagen före varje träff så vi vet hur mycket mat vi ska förbereda på telefon 08-6413045 eller 08-6413095.

Den 5 februari kommer Lena Åkerlund och berättar på temat ”Brödets armar når till blinda i Indien” om Stiftelsen Brödets verksamhet och då framför allt om blindskolan i Cooch Behar i Indien. 
Övriga datum som är inbokade är: 5 mars, 9 april och 7 maj.
Den 11 juni har vi planerat att ha en sommarfest på annan plats.

Programmet för dessa datum är ännu inte klart. Hör av dig till oss på kansliet om du vill veta mer eller kika in på vår hemsida eller lyssna på taltidningarna ”På tal om Stockholm” eller ”Läns- och riksnytt” där vi annonserar ett par veckor före varje träff. Alla är välkomna!
Ronny Gilderskär

Påminnelse från valberedningen
Som vi skrev om i förra numret är det nu hög tid att få fram engagerade kandidater till att sitta i Syskonbandets styrelse. Känner du själv att det skulle vara något för dig eller känner du till någon annan person som du tror skulle vara lämplig? Tveka inte utan hör av dig till valberedningen med förslag. Senast den 15 januari 2015 ska förslagen vara inne.

Kontakta någon av valberedningens representanter:
Lena Johansson, sammankallande, tel. 013-17 39 74
Hjördis Lindström, tel. 0921-179 93
Paula Deivard, tel. 0733-87 24 19
Pontus Nyman, tel. 073-953 80 01

För valberedningen
Lena Johansson

Jultävling
Tankenötter i juletid erbjuds här i form av en ordfläta. Sista bokstaven i varje ord är densamma som den första bokstaven i nästa ord. Du får också hjälp med antalet bokstäver för varje ord som står inom parantes. Skicka eller ring in ditt förslag på lösning till kansliet senast 31 januari. Fint pris och ära utlovas till en vinnare som presenteras i nummer 1 – 2015.
1. I vilket av evangelierna finns det klassiska julevangeliet? (5)

2. Kallas för ”Kristendomens första martyr” och uppmärksammas på annandag jul. Det är den svenska versionen av namnet som ska in här. (6)

3. Blomma vars torkade knoppar används i olika sammanhang i juletider, t.ex. till att tryckas in i apelsiner och sprida väldoft. (7)
4. Han var kejsare då hela världen skulle skattskrivas och då Jesus föddes. (9)

5. Egenskap i bestämd form som tomten brukar efterfråga hos de barn han delar ut julklappar till. (5)

6. Traditionell fiskrätt som många äter till jul. (7)

7. Har namnsdag när julen dansas ut. (4)

8. Så heter Karl-Bertil Jonssons stundtals vrede fader i Tage Danielssons julsaga från 1975. (4)

9. För den morgonpigge på juldagen. (4)

10. ”O Helga natt” brukar kallas något annat efter namnet på upphovsmannen. Detta bibliska namn passar in här. (4)
Ronny Gilderskär

Boktips
C.S. Lewis, Science fiction-triologi
Clive Staples Lewis som var hans egentliga namn föddes 1898 i Belfast, Nordirland. Han lämnade detta jordelivet den 22 november 1963, samma dag som John F Kennedy blev skjuten.

I slutet av 1920-talet blev han övertygad kristen, efter att tidigare ha betraktat sig som ateist. Omvändelsen kom efter samtal bland annat med den katolske vännen och kollegan J.R.R. Tolkien, men till skillnad från vännen blev han anglikan. Lewis kom att bli en försvarare av kristendomen och skrev över 40 verk i teologiska frågor, t.ex. ”Lidandets problem” och ”Kan man vara kristen?”.

För de flesta är han kanske mest känd för böckerna om landet Narnia dit barn på olika fantasifulla sätt förflyttas för att under en tid delta i striden mellan gott och ont. Godhetens starkaste förkämpe i böckerna är lejonet Aslan, som skapar Narnia, dör för att de medverkande barnen ska räddas, vaknar till liv igen, och i den sista boken upplöser han Narnia för att ta med dem som tror till en bättre värld. Kopplingarna till kristendomen och Jesu gärningar och återkomst är tydliga.

Maria Selberg hörde av sig och tipsade om den kanske inte så kända serien av tre ovanliga science fiction-böcker som Lewis skrev under perioden 1938-1945. Den första boken ”Utflykt från tyst planet” beskrivs så här av Bokus:
”Människan ställs inför de gudalika varelser som befolkar universum - hon vägs, och befinns vara för lätt. Två män försöker plundra en planet och en tredje erbjuds som offer till det okända... 
”Utflykt från tyst planet” är den första delen i C. S. Lewis berömda science fiction-trilogi. Boken är betydligt mer än en skickligt och fantasifullt skriven skildring från en väsensskild värld - den är framför allt en inträngande diskussion om människans natur och utveckling, beskriven genom kontrasten mot en annan och högre utvecklad kultur på planeten Mars. Denna trilogi, vars delar utmärkt väl kan läsas separat, är C. S. Lewis storverk - en oförglömlig läsupplevelse.”
Serien fortsätter sedan med ”Perelandra” och ”Vredens tid”. Samtliga finns att låna hos MTM (Legimus) som Daisy eller Punktskriftsbok.
Ronny Gilderskär

Syskonbandets resa i det heliga landet - del 2
I förra numret av tidningen började berättelsen om Syskonbandets resa till Israel. Här kommer fortsättningen.
En lugn och vacker plats vi besökte var Herdarnas äng i utkanten av Betlehem. Det är inte säkert att Jesus gått just på denna mark men den är omskriven i berättelsen om Jesus födelse och den är besjungen: ”Änglar de sjöngo, först för markens herdar, skönt från själ till själ det ljöd”. Också när vi besökte denna plats hörde vi betande får bräka i fjärran medan vi sjöng, bad och lyssnade till bibelns ord om julens glädjande händelse i denna trakt. 

Flera intressanta och lärorika möten med personer fick vi vara med om på denna resa. Dina, som är verksamhetschef för arabiska bibelsällskapet i Nasaret, gjorde starkt intryck på oss alla. Hon är en stark liten kvinna som i sitt engagemang för spridning av den kristna bibeln också kämpar för kvinnors rätt, hållbara familjer och att ge barn verktyg för konflikthantering och hopp om fred. Själv identifierar hon sig som kristen i tron, arab i språket och som folkslag, palestinier i kultur och traditioner, samt som kvinna till sitt kön och kämpande i ett dominerat patriarkat samhälle. Hon läste för oss dikten och uppmaningen ”Cry with us”, skriven av hennes man, och denna kan du läsa på Syskonbandets hemsida eller kontakta oss för att få del av den. Vi besökte även det Israeliska bibelsällskapet i Jerusalem och fick där lyssna till karismatiska Victor som berättade om sin syn på Bibeln som Jesustroende jude och även den beklämdhet hans barn får uppleva av att vara judar och samtidigt ser Jesus Kristus som messias som redan kommit. En annan entusiastisk berättare vi fick träffa var teologen Göran Larsson. Han lotsade oss genom Jaffaporten in i centrala Jerusalem, genom judiska och genom armeniska kvarter, till Västra muren (Klagomuren) där vi enades med många andra i bön, i utgrävningarna invid muren och på de skriftlärdas trappa där Jesus och hans lärjungar sannolikt också suttit en hel del. När vi var i de armeniska kvarteren och klev in i deras viktigaste byggnad hade vi turen och ynnesten att träffa på George som kämpar med sitt liv för armeniska folket och att återvinna resterna av deras kulturhistoria. Hans folk, även nära släktingar, och kulturverk har utsatts för förfärlig utrotning i synnerhet av Turkiet vilket förnedrande nog än idag är förbjudet att ens erkänna i Turkiet något bland annat Sverige genom utrikesminister Carl Bildt ansträngt sig för att få ändring på och även han har träffat denna George.
Ett besök och möte som berörde oss alla var då vi hälsade på organisationen The House of Hope i Betlehem. Denna organisation är 50 år gammal och har åtagit sig tre huvudsakliga uppdrag: 1. att visa för barn och vuxna som är blinda eller har speciella behov att de är älskade, värdefulla och omhändertagna, 2. att lära ut praktiska färdigheter som kommer att gynna dem, deras familjer och samhällen, 3. att introducera alla till Jesus som deras personliga Frälsare och att uppmuntra en kristen gemenskap. Alla med de specifika behoven är välkomna oavsett folkslag och religion, och de flesta i verksamheten är liksom i staden Betlehem muslimer. Utan några bidrag från staten eller någon specifik stor donator lyckas de bedriva denna verksamhet som är till stor glädje och betydelsefull för många människor. Det märktes på de glada barnen vi träffade i klassrummen att de trivs och har det bra där, liksom de större barnen som i verkstäderna helt gick in för sitt borstbinderi eller korgflätning. I samtal med en man som har RP och idag jobbar som allt i allo på skolan, lärde vi oss att förhållandena som synskadad är tuffa i detta land. Inga hjälpmedel får han från staten utan måste köpa själv eller få till skänks någonstans och böcker tillgängliga på punktskrift eller tal finns knappast utan kan möjligen skickas efter från Jerusalem på andra sidan gränsmuren men det är ett omständligt företagande. En hälsning som skickades med till er alla i Syskonbandet är att de förutom pengar nästan alltid är i behov av volontärer och böner. Så låt oss komma ihåg The House of Hope, barnen, ungdomarna, de vuxna och personalen som engagerat gör ett fantastiskt arbete för dessa.
Det är mycket som jag, och alla i resegruppen vågar jag lova, har med oss från denna resa. Upplevelser med alla sinnen, så som dofterna av oljan som fanns i kyrkor och smorda på stenarna där Jesus stått eller legat. Höra böneutropen från den sprakande minarethögtalaren i konkurrens med fåglars kvitter medan vi går på trånga Via Dolorosa. Västra murens sten som blivit alldeles len av alla händer som liksom våra smekt den. Och Döda havets heta strandstenar som nära på skållade fotsulorna om man var så dum som jag och försökte sig på att gå barfota ner till det väntande salta och knappt svalkande vattnet. Av både personmöten, guiders och inte minst reseledare Urbans utläggningar har våra kunskaper och förståelse ökat för såväl det komplicerade läget vad gäller konflikten om detta heliga land och hur människor kommer i kläm. Likaså bibelns berättelser och Jesus ord och handling, dess djup i symbolik och vår känsla nu för platserna och miljöerna vi läser om.
Du kan läsa mer om vår resa, om vad vi var med om dag för dag och andra händelser än de som jag här berättat om, på www.syskonbandet.se eller beställa texten. Där finns även bilder och några filmklipp från resan.
Tina Hanson

Julhälsning från öster
Klockors klang och orglars brus, iskristaller, glitterljus,
Doft av gran och pepparkaka, tomtesmyg och julklappsvaka
Änglaspel när jul är inne, det är julen i mitt minne.                                 
Solen gassar, ljusen rinner, någonstans en gräseld brinner.                                                  Träden grönskar, tuppar galar, åsnor skriar, regnet skvalar.                                                       ”Giv mig ej glans” jag hör på band… 
Se där min jul i fjärran land.
Så skrev jag på julkorten jag skickade hem under en av mina många jular i Tanzania.
I mitt barndomshem var julen mycket viktig: redan på sommaren valde mamma ut julgran, julklappar började vi köpa senast i augusti. Och det var bra att vara ute i god tid, för jag hade över tjugo personer att ge julklappar åt. Hela hösten väntade vi på julen, planerade och förberedde. Julafton tillsammans med kusiner och andra släktingar är oförglömliga, likaså julfesterna och julottan.                                   
När jag flyttade till Tanzania var jag orolig för hur jag skulle klara julen. Och nog var det svårt. Man var tvungen att hitta på egna traditioner som man småningom blev van vid. Men jag har alltid känt mig vilsen på julen: varje jul i Tanzania grät jag av hemlängtan till Finland och när jag någon gång var här längtade jag intensivt till julen i Tanzania.
Nu är jag inne i ett livsskede då det än en gång gäller att anpassa sig till nya traditioner. Mycket är annorlunda men mycket av det gamla invanda finns också kvar. Jag har inte längre så många att ge julklappar åt, inte heller får jag många. Jag älskar julkort och varje år blir jag lika förvånad: ”Tänk att så många har kommit ihåg mig!” Julgranen får inte plats inomhus men den står på balkongen och genom fönstret kan jag njuta av härligheten. Julprydnaderna är lika vackra som förr, pepparkaksdegen lika god, jullimporna lika läckra, ljusen i fönstren brinner lika klart, och julsångerna har inte förlorat sin högtidliga charm. Hela Borgå är smyckat till fest, inte minst Gamla stan där man lätt blir nostalgisk i jultider. Julafton är stämningsfull med besök på gravgården där hundratals ljus brinner, julandakt i kapellet, och sedan den överdådiga julmiddagen tillsammans med släktingar från tre generationer. Julottan vill jag inte missa då det gamla men alltid levande julevangeliet berättar att Jesus, världens Frälsare, är född.
 Så här skriver jag till sist i min julkortsdikt:
Julens budskap är dock lika för båd fattiga och rika.                                                    Överallt hörs orden skalla: ”Frid på jord till folken alla.”                                                        Och jag önskar med de orden en God Jul till er i Norden.
Daisy Grönqvist