Syskonbandet
Medlemstidning för Kristna synskadades förening Syskonbandet
nr 2, 2016. Årgång 108.
Utkommer i punktskrift, svartskrift och på CD samt som e-post. 
April 2016. Adress: Syskonbandet, Gotlandsgatan 46, 5 tr. 116 65 STOCKHOLM. 
Ansvarig utgivare: Anita Örum. Redaktör: Ronny Gilderskär.
Telefon, kansli och redaktion: 08-641 30 45, 641 30 95.
E-post: kansliet@syskonbandet.se eller redaktion@syskonbandet.se
Hemsida: www.syskonbandet.se Plusgiro 3 64 49-7 Bankgiro 342-9552
Från verksamhetsledaren
Medlemsnytt
Intervjuer med styrelsekandidater
Kom med till Tollare du också!
Gudstjänst för alla i Malmö
Pilgrimsvandring i Tyresö
Klarsyn – Radioprogram med Syskonbandet
Aktuellt från missionsländerna
Boktips
En musikalisk resa i Bolivia
Syskonbandet på Nyhemsveckan
Verksamhetsberättelse 2015

Från verksamhetsledaren 
”Kristus är uppstånden, ja han är sannerligen uppstånden!”, det skallades ut i många av våra kyrkor på den tidiga Påskdagen. Jesus dog men han återuppstod och lever än. Nu är tiden för då naturen återuppstår med våren. Den var som död men blommor, knoppar och doft av gräs visar på nytt och vackert liv. Varje år blir jag lika överraskad och förundrad, ändå har även jag varit med om detta ganska många gånger nu i mitt 34-åriga liv. Även om man skulle vilja streta emot och ignorera att låta sig påverkas av våren så reagerar våra kroppar automatiskt. Med ljuset får vi oss mer uppiggande D-vitaminer och med färre mörka timmar på dygnet producerar kroppen mindre med sövande ämne. Kroppen hjälper oss alltså reglera när det är tid för vila och när det är tid för att ta nya tag, orka arbeta och att njuta av livet. I den tid vi nu lever har vi dock inrättat det så att vi inte behöver anpassa vår vila och aktivitet efter ljusets timmar på dygnet, eller åtminstone försöker vi ignorera denna växling och kör på i samma antingen höga eller lugna tempo året om. Är det inte så? Kanske behöver vi idag än mer tänka ut och planera in vår tid för vila. Kroppen är oerhörd till anpassning men också vi behöver anpassa oss efter de kroppar vi infogats i som inte är att köra med hur som helst.
Vad är då vila? Är vila att inte göra någonting eller är vila att göra sådant man tycker är roligt? Ibland är det paradoxalt nog så att vi får energi, glädje och känner oss uppiggade, av att göra något aktivt så som att motionera, baka eller väva, och ibland även att göra något aktivt för andra människor. "Det är saligare att ge än att få" som det står i Bibeln (apg 20:35) eller mer vardagligt uttryckt "Det är roligare att ge än att få". Känns inte det igen? Hur roligt är det inte att planera en överraskning för någon eller att ge av sin tid och ork i ett sammanhang där det är betydelsefullt? Men så behöver vi också ge vår kropp till det yttre och inre den paus den behöver till exempel genom att bara slappa i TV-soffan eller lyssna på fåglarna från en lätt gungande hammock.
Balansen av att göra och att vila är något vi alla nog behöver tänka på att finna mest jämt för att orka både göra och njuta av livet som återuppstått och nådefullt getts oss. 
Tina Hanson
Medlemsnytt
Till fridens hem
Elsie Mårtensson, Västerås. 16 februari 2016.

Till minne av Elsie Mårtensson
Elsie Mårtensson föddes den 27 maj 1934. Hon växte upp i norra Västergötland, närmare bestämt i Finnerödja. Efter avslutad skolgång i början på 1950-talet började hon i Växjö. Där fanns då en skola, där man utbildade synskadade kvinnor i hemkunskap. Men där trivdes inte Elsie så bra. Hon och en annan kvinna fick då chansen att utbilda sig i Kristinehamn som dom första synskadade kvinnorna som utbildade sig till metallarbetare. Efter det så började hon i Bofors i Karlskoga. Där fick hon två barn. Men i slutet av 1960-talet flyttade hon och hennes dåvarande man till Västerås, där hon levde och bodde till sin död.

Under resten av sitt liv var Elsie mycket aktiv inom SRF-rörelsen både som anställd och ideellt arbetande. Hon arbetade sammanlagt cirka 45 år inom SRF-rörelsen lokalt och hade därmed mycket god kännedom om medlemmarna i Västeråstrakten. Hon hjälpte många medlemmar in i föreningen. I Syskonbandet var hon inte så aktiv som funktionär, men vi deltog ju i många aktiviteter från och med slutet av 1980-talet. Jag skulle till sist vilja framhålla hennes förmåga att ha god kontakt med så många medlemmar på ett bra sätt.

Elsie somnade in stilla och lugnt den 16 februari 2016.

Begravningen ägde rum i Badelunda kyrka den 18 mars 2016. Psalmerna som Elsie hade valt var: ”Blott en dag” och ”Se jag vill bära” Sen hade jag valt sången ”Så länge skutan kan gå”, som kantorn framförde med musik och sång. Läs eller lyssna på texten så kan ni själva förstå varför. Elsie kommer att kremeras och läggas i minneslunden vid Badelunda kyrka. Jag vill även passa på att tacka Syskonbandet för det stöd jag fick genom Anne-Christine Folkes närvaro.
Den som vill minnas henne kan gärna ge en slant till Cancerfonden eller Syskonbandet.
Bernt Mårtensson
Intervjuer med styrelsekandidater
Valet av Syskonbandets styrelse görs alltid via poströstning och i slutet av april kommer det att skickas ut valsedlar till alla röstberättigade medlemmar. Denna gång är det tre ordinarie ledamöter och två ersättare som ska väljas. Styrelsen består fram till årsmötet av: Ann-Christine Folke, Anita Örum, Tesfaye Deriba, Carl-Gustav Olofsson, Gun Eriksson samt ersättarna Jenny Näslund och Madeleine Linder. Ann-Christine och Gun valdes på två år förra året och sitter kvar ett år till. Här följer en presentation av årets kandidater till styrelsevalet.

Marcus ”Mackan” Andersson, 40 år, officer i Frälsningsarmén och bor i Malmö. 
På fritiden sysslar han med att läsa och skriva mycket och håller bland annat på att översätta tidig kristen litteratur till Svenska från Koinegrekiska. Annars älskar han musik. Blind sedan 2013 och är punktskriftläsare. Mackan arbetar med integrering av synskadade och hörselskadade inom Frälsningsarmén. Vill gärna arbeta för en fördjupning av teologin i Syskonbandet, "Teologi är Samtalet om Gud".

Marie Bergström, 27 år och bor i Stockholm. Är barndomsblind och mamma till en 8 årig fullt seende son. Sjunger mycket, både i kör och får ibland uppdrag att sjunga på dop och bröllop. Varit aktiv i Syskonbandet sedan hon var 10 år. Hon har suttit i riksstyrelsen för Unga Synskadade och har även haft andra styrelseuppdrag inom politiken och andra föreningar. 
– Jag vill jobba med uppsökande verksamhet och främst hos barn och ungdomar. Församlingar och samhällets syn på synskadade och hur vi blir mottagna är också frågor jag vill jobba med. Jag vill också lära mig mer om ekonomi och hur vi värnar om Syskonbandets framtid.

Tesfaye Deriba, 57 år och bor i Haninge med sin familj med två flickor och en pojke. Intresserad av att hålla sig uppdaterad om vad som händer i kristna sammanhang och i samhället i övrigt. Är utbildad som socionom och jobbar som tolk. Har varit medlem i Syskonbandet i mer än 30 år och har suttit i styrelsen och har även varit anställd i 1,5 år under perioden 2004-2006 som handläggare. Har även erfarenheter från styrelsearbete i andra föreningar och församlingar som t.ex. den Lutherska Mekane Yesus-kyrkan. Inom Syskonbandets arbete är han främst intresserad av missionsfrågor och internationella frågor, barn och ungdomar samt föreningens framtid.

Madeleine Linder, är 56 år och bor i Göteborg med sin man och ledarhundarna Birc och Fina. Intresserad av kultur på ett tillgängligt sätt och historia om människor som levt i utsatthet. Jobbar som lärare.
Varit med i Syskonbandet sedan 1986 och varit aktiv i perioder. Är ordförande i SRF Kungsbacka, är med i ”Kvinnor i svenska kyrkan” och sitter också i en styrelse för ett assistansföretag som jobbar med sociala frågor som tillgänglighet i ett bredare perspektiv. Inom Syskonbandets arbete får vi inte glömma bort gruppen med äldre säger Madeleine. Ett annat område är nya svenskar där det finns kristna som är i minoritet och som Syskonbandet kan fånga upp. ”En form av mission helt enkelt.”
Att jobba för fler aktiva syskonbandare i grupper som vi tidigare har haft periodvis är också angeläget: Barn och ungdomsgrupp, aktiv missionsgrupp, skapa en grupp med intresserade från olika delar av landet, för ett mer synligt Syskonband ute i landet.

Pontus Nyman bor i Lund och är 29 år. Musik är det största intresset och han sjunger i kör. Har varit med i BUR, Syskonbandets barn och ungdomsråd i fem år, och har även haft uppdrag i styrelser i andra föreningar. Gick med i Syskonbandet 2007 och har varit med på många aktiviteter. Det han i första hand vill jobba med är barn och ungdomsarbetet men är även intresserad av missionsarbetet.

Jenny Näslund är 42 år. Är gravt synskadad från födseln, vilket beror på en benskörhetssjukdom. Bor i Umeå och har helt sjukbidrag p.g.a. den ibland rätt knackiga hälsan. Jenny tycker om att läsa, sjunga, laga mat och umgås med vänner. Har varit med i Syskonbandet sedan 2000 ungefär och varit mer aktiv de fyra senaste åren. Hon har bland annat varit med på årsmötesdagar, Nordiska konferenser och lite annat. Det senaste året har hon suttit som förste ersättare i styrelsen. Jenny är föreningsvan, har suttit i styrelsen i US Norr (Unga synskadade) och SKUM (Svenska kyrkans Unga i Malå). Malå är samhället i Västerbottens inland där Jenny är född och uppvuxen. Är idag vice ordförande i distriktsstyrelsen i SRF Västerbotten (Synskadades Riksförbund). Sitter även i Kvartersrådets styrelse. Är en ”läger- och konferensmänniska”, tycker mycket om gemenskapsträffar och liknande, så hon skulle gärna vilja vara med och jobba ”bakom kulisserna” med vår verksamhet på detta område.

Resultatet av styrelsevalet presenteras som vanligt på årsmötet.
Ronny Gilderskär

Kom med till Tollare du också!
Många är det som redan anmält sig för att komma med på våra dagar av gemenskap och årsmöte den 2-6 juni på Tollare folkhögskola utanför Stockholm, men också du som inte gjort det har chansen fram till den 2 maj! 

Vi startar upp på torsdagskvällen och på fredagen har vi seminarium i temat ”Våga satsa – använd det du har” med Maria Lindberg som är sångpedagog och lärare i praktisk teologi på Johannehovs teologiska högskola. Rune Nilsson, tidigare rektor på Tollare, leder oss i workshop kring att våga satsa i förening och vad styrelseuppdrag kan innebära. Också utmanande utomhusaktiviteter utlovas på fredagen. Lördagen ägnar vi åt årsmöte och berättande tur på Tollareområdet. Vi beger oss på söndagen till Ersta kyrka för gemensam högmässa och guidad tur på Ersta diakoni med Sveriges äldsta oblatbageri. Öppen scen avslutar kvällen med förhoppningsvis sång, skratt och olika upptåg. På måndagen som är nationaldagen avrundar vi våra dagar tillsammans i sommarens start. Varje dag har vi andakter, sång och musik, god måltidsgemenskap i nya matsalen och kvällsfika i herrgården. 

Mer information om dagarna, Tollare, priser med mera hittar du på syskonbandet.se eller genom att ringa Syskonbandets kansli. Välkomna och kom med! 
Tina Hanson 

Gudstjänst för alla i Malmö
På Frälsningsarmén i Malmö finns sedan i somras Mackan Andersson, som några känner via Syskonbandet. Mackan arbetar som officer inom Frälsningsarmén, med speciellt ansvar för att möta blinda och synskadade. Han berättar om verksamheten.

"Vi har valt att försöka bygga en församling där alla är välkomna. Det innebär att vi inte förutsätter att alla är seende, hörande, kan gå själva eller talar svenska. Och det innebär, i sin tur, att vi tänker på hur miljöer och verksamheter är utformade. Det ska vara lika naturligt för en familj där någon är synskadad att gå på vår öppna förskola, exempelvis, som för en där alla ser.

Våra ungdomsgrupper har ledare som både har erfarenhet av teckenspråk, att stötta om någon är rullstolsburen eller synskadad. Vi har exempelvis ett antimobbningsprogram med familje-jiujitsu som har alla förutsättningar att bli helt integrerat."

Frälsningsarmén har allt sedan 1915 anordnat Gudstjänster för synskadade och ända från 1895 för döva. Mackan berättar dock kort om skillnaden mellan förr och nu.

"Jag tror att vi ofta, förr, tänkte att vi anordnade speciella Gudstjänster och samlingar för synskadade och teckenspråkiga. Numera tänker vi mer Församlingen som en enda familj, där olika familjemedlemmar förvisso kan vara olika, men att vi firar Gudstjänst tillsammans."

På kyrkkaffet står alltid allting i samma ordning. Kaffe- och tetermosarna är uppmärkta med punktskrift. Det finns värdar och värdinnor att fråga om man behöver hjälp. Men Mackan hävdar att det inte enbart är en söndagsgrej.

"Nej, tanken är att oavsett när eller varför du kommer hit - till vårt café, som hjälpsökande eller som Gudstjänstfirande, som besökare på språkcaféet eller deltagare i någon av våra grupper ska du alltid känna att du är välkommen hit. Att våra lokaler är lätta att hitta i och att du kan få stöd i det du behöver. Oavsett om du är synskadad eller inte."
Om du är nyfiken eller vill ha lite tips eller inspiration till ditt eget sammanhang, kontakta gärna Mackan på e-post Marcus.Andersson@fralsningsarmen.se eller ring 070-656 15 30.

Söndagen den 15 maj, Pingstdagen, firas en Gudstjänst för alla klockan 16.00 hos Frälsningsarmén i Malmö, Gråbrödersgatan 9. Den är alltså anpassad på ett speciellt sätt också för syn- och hörselskadade med mycket taktil konst med mera, välkommen!
Hälsar Mackan Andersson

Pilgrimsvandring i Tyresö
Tisdagen den 17 maj är du välkommen att gå en liten pilgrimsvandring kring Tyresö kyrka och slotts vackra omgivning utanför Stockholm tillsammans med oss! 

”Stockholms pilgrimscentrum i Tyresö använder pilgrimsvandringen som ett redskap för reflektion, gemenskap och fördjupad tro i en kristen kontext som kan sammanfattas så här:
Vi är alla på väg. 
Vi slår följe längs vägen.
Vandringen på livsvägen öppnar för möten 
med varandra, oss själva och Gud.” 

Majken Öst-Söderlund som är pilgrimsutvecklare och känd för många av oss sedan hennes tid i Syskonbandet, och Jonas Bodin som är diakon och jobbar på Stockholms Pilgrimscentrum i Tyresö leder vår vandring mellan Lönnebos frälsarkranspärlor. Denna vandringsväg är lättillgänglig för alla och knappt tre kilometer lång som vi går i lugn takt. Ledsagare kommer finnas till hands för dig som anmäler ditt deltagande i förväg. 

Start kl. 8.30 vid Pilgrimscentrum med adress Kyrkvägen 6 Tyresö. Kollektivt tar du dig dit med buss 875 från Gullmarsplan mot Tyresö kyrka och kliver av på ändhållplatsen, Tyresö Kyrka. Kl. 12.00 slutar vår vandring och då fortsätter de som vill gemenskapen med lunch till självkostnadspris på Tyresö slotts värdshus. 

Ring Syskonbandets kansli om du är intresserad att delta. 
Tina Hanson
Klarsyn – Syskonbandets radioprogram 
Den 3 maj börjar vi äntligen sända radio! 
Syskonbandet har fått möjligheten att göra och sända program i Sveriges kristna radio. En grupp av Syskonbandets medlemmar har sedan i höstas jobbat med att skapa programmen för den första programserien och de består av intervjuer med medlemmar med vår skiva Se solen igen som utgångspunkt och musik från skivan spelas. 

Klarsyn kommer sändas tisdagar klockan 8.00 med repris klockan 20.00 på FM 88,3 i Stockholm och Södertälje, FM 91,6 i Kristianstad och delar av Skåne samt på webben på både syskonbandet.se och på sverigeskristnaradio.se. På webbplatserna går det också att lyssna på alla program i efterhand. 

Så missa inte att lyssna, sprid till andra om vårt program, och skulle du själv vilja vara med och skapa program framöver så är du välkommen att höra av dig till kansliet eller direkt till radiogruppen som du kan skriva till på radio@syskonbandet.se! 
Tina Hanson
Aktuellt från missionsländerna – Etiopien
BCA vill hjälpa synskadades barn
I november träffade jag och Kerstin våra vänner från BCA i Etiopien. Första gången vi sågs var 2003 och sedan dess har vi mötts många gånger. Då vi besöker Etiopien försöker vi alltid kontakta Mindaun och Alex från BCA och vid några tillfällen har vi även träffat styrelsen och medlemmarna.
Tolv år är en ganska lång tid och för BCA har det tidvis varit en turbulent tid. Centrat i Sebeta där synskadade skulle få lära sig att knyta mattor blev inte det man hade hoppats och planerat. Det visade sig efter ett par år att materialet kostade mer än vad man kunde få betalt för de färdiga mattorna. Verksamheten avvecklades då, men eleverna har under flera år kommit tillbaka varje månad för att få sina löner. För en svensk är det småsummor, men för de ansvariga vid centrat i Sebeta har det inneburit en stor ekonomisk belastning.
För några år sedan visade det sig också att hela byggnaden höll på att falla ihop. Stora, djupa sprickor uppstod i golv och väggar och taket var på väg att störta in. Tack vare hjälp från Syskonbandet kunde byggnaden repareras och centrat räddas. Ett par år senare hjälpte syskonbandarna till så att det kunde byggas toaletter och duschar. Tomten där centrat finns ligger mycket centralt i Sebeta, som är en förort till Addis Abeba, och man har därför kunnat hyra ut containrar till små affärer, vilket ger en del inkomster som har lättat bördan för centrat.
Att starta verksamheter som kan ge inkomster är viktigt. Mattillverkningen var en sådan och en annan var att köpa in två mjölkkor. Då det ganska snabbt visade sig att fodret till dessa båda kor - Eva och Kerstin - kostade nästan lika mycket som man kunde sälja mjölken för, så blev det inte den goda affär som de hade hoppats. De kalvar som föddes var dessutom tjurar och de åldrande kossorna började också ge mindre mjölk. Nu är man inne på att avveckla verksamheten och man funderar på om det finns annat som kan generera inkomster. Vi kan verkligen beundra att de inte har gett upp!
Verksamheten vid centrat i Sebeta är en inhemsk hjälporganisation. Det är BCA som bedriver föreningsverksamhet bland synskadade på flera platser i Etiopien, men de båda organisationerna är nära förknippade med varandra och Mindaun är ledare för båda. Det är BCA som Syskonbandet har gett verksamhetsbidrag till under många år. Den verksamhet man bedriver har stora likheter med SB:s verksamhet, då man möts till bibelstudier och samlingar av olika slag för de ca 700 medlemmarna. I augusti varje år brukar man ha en gemenskapsvecka liknande SB:s årsmötesvecka. I somras var man mycket bekymrade då det inte fanns tillräckligt med pengar. De allra flesta medlemmarna är mycket fattiga och kan inte fullt ut täcka alla kostnader. Mindaun skickade då en vädjan till mig. Det fattades ca. 25.000 kr för att genomföra programmet. Ett par medlemmar i Syskonbandet ställde då upp och vi kunde skicka ut 20.000 kr. Det blev några helt fantastiska dagar i Hawassa för 85 medlemmar, med bibelstudier, bönegemenskap, båttur på sjön mm. Den totala kostnaden för de fem dagar hamnade på 25.000 kr.
Då vi träffar ett 15-tal BCA medlemmar en torsdagseftermiddag i början av november så går det inte att ta miste på glädjen och tacksamheten för Syskonbandet och det stöd man fått under många år. Entusiastiskt berättar flera om konferensdagarna i Hawassa och om hur mycket det betyder att få träffas på det här sättet och uppmuntra varandra och att få tillfällen då man får möta Gud tillsammans. Det känns gott att vi från Sverige fick vara delaktiga i att konferensen blev av.
Livet för den som är synskadad i Etiopien är inte lätt. Många är hänvisade till att tigga eller att försöka sälja småsaker som pappersnäsdukar, godis, tuggummi, lotter och liknande. Kanske kan de, om det går bra, få ihop ett par kronor om dagen. Synskadade tiggare med seende barn är en utmaning som BCA försöker möta. Dessa barn får ofta följa med sin mamma eller pappa då de är ute på gatorna och tigger och de missar därför att gå i skolan. BCA försöker hjälpa dessa barn och deras föräldrar genom att ge dem ett mindre bidrag så att barnen får gå i skolan och familjen kan få åtminstone litet mat. I dagsläget är det ett 20-tal barn, mellan 6 och 13 år. som får hjälp, men behovet är mycket större, men för att kunna hjälpa behövs det människor som är villiga att dela med sig. Mindaun ber oss att skicka en vädjan till vänner i Sverige. Kanske skulle du vilja vara med och hjälpa ett barn med synskadade föräldrar och på det sättet hjälpa hela familjen?
Låt mig få presentera två av dessa barn.
Bilcha Terefe är en flicka på 7 år. Hon bor i Addis Abeba med mamma och pappa, som båda är synskadade och hon har två syskon – en syster och en bror. Pappan säljer lotter på gatan och mamman säljer näsdukar och andra småsaker. Bilcha går andra året på förskolan. Hennes favoritämne är engelska och det hon gillar allra bäst är att leka. Hennes drömyrke är att bli läkare. Den bibelberättelse som hon tycker bäst om är berättelsen om Jesu födelse.
Etsubdink Arega är en flicka på 6 år som bor i Addis Abeba. Hon bor med sin mamma då föräldrarna, som båda är synskadade, är skilda. Båda föräldrarna studerar och klarar inte av att försörja sitt barn. Hon går tredje året på förskolan. Hon gillar att läsa och vill bli lärare när hon blir stor. Hennes favoritbibelställe är Psalm 91:1. ”Den som sitter under den Högstes beskydd och vilar under den allsmäktiges skugga,”
Två barn i en lång rad barn, vars föräldrar är synskadade och inte klarar av att ge sina barn den start i livet som de bör ha rätt till. Kanske vill du vara med och hjälpa ett av dessa barn? För 200 kr i månaden kan du förändra livssituationen för ett barn och för hela barnets familj. Varje barn får ETB 500 (ca. 200 kr. I dagsläget 495 kr). Pengarna fördelas på följande sätt: ETB 275 till barnet för skolgång, sjukvård, kläder mm. ETB 125 sätts in på ett bankkonto i barnets namn för framtida behov. ETB 100 går till administrationen och att hålla kontakten med barnet och föräldrarna. Hör av dig till Syskonbandet om du är intresserad och vill veta mer.
Enar Olsson

Boktips 
Ögon som ser - glimtar av Gud i mörkret, Becky och Tim Keep
Becky och Tim Keep är ett ungt par som tjänar Gud på missionsfältet. Glädjen är stor när deras tredje barn föds på ett sjukhus i Filippinerna. En liten välskapt pojke som får namnet Jesse. Vid en rutinkontroll av babyn i hemlandet USA upptäcker man att Jesse har en tumör i ena ögat. Becky och Tim befinner sig plötsligt i en förälders värsta mardröm när sjukdomen så småningom kostar lille Jesse hans båda ögon. Följ denna sanna berättelse om familjen Keeps resa genom hopp och förtvivlan när de försöker anpassa sig till en helt ny tillvaro. En fantastisk skildring av Guds trofasthet som inte lämnar någon läsare oberörd.
(Daisy, text från Semnos förlag)
Maria Selberg har läst boken och tycker den bitvis saknar ett psykologiskt djup och har lite luckor och visar på kulturella skillnader på gott och ont men är ändå läsvärd.

John Bunyan - förkunnare – författare, Alfons Sundqvist
Lättläst och saklig biografi över författaren till "Kristens resa". Läsaren får en inblick också i de sociala och politiska förhållandena i 1600-talets England.
Tips från Maria Selberg
En musikalisk resa till Bolivia
I oktober reste jag till Bolivia med mitt band för att spela, inspireras och träffa andra musiker, både synskadade och seende. Det blev en resa fylld av äventyr. Resan kunde genomföras tack vare stipendium från Lars Norrmans fond. En varm dag i slutet av augusti steg jag och två av mina bandmedlemmar, Jimmy och Esbjörn, ut från resebyrån och var tvungna att nypa oss i armen för att vara säkra på att vi inte drömde. Vi hade just bokat en resa till Bolivia och planerade att vara där i tre veckor. Plötsligt var det mycket att göra, allt praktiskt skulle fixas inför resan och vi behövde ta kontakt med folk i Bolivia för att utforma vår vistelse på bästa sätt. Tack vare att jag tidigare varit i Bolivia som representant för US hade jag vänner som var villiga att hjälpa oss med planeringen. Vi fick också kontakt med en musiker vid namn Juan Carlos Cordero. Via mejl lovade han oss en spelning på en minifestival i La Paz och det hela kändes mycket overkligt och obeskrivligt häftigt.

I början av oktober bar det iväg. Vi landade i Santa Cruz, en stor stad som ligger på havsnivå. Vi hade bestämt oss för att spendera några dagar där för att slippa höjdsjuka, innan vi letade oss uppåt i bergen. Vi kom fram tidigt på morgonen och var fruktansvärt trötta efter att ha befunnit oss på resande fot i ungefär ett dygn. Efter några timmars sömn var vi emellertid nyfikna på var vi hamnat och begav oss ut för att leta reda på lite lunch. Det första som slog oss när vi steg ut på gatan var den vansinniga trafiken, de gamla bilarna susade fram och svepte in staden i stora avgasmoln och det gällde att snarare springa än gå över gatorna. På torget mötte vi ett demonstrationståg som bestod av musiker med stora trummor och andra instrument. Jag blev blixtförälskad i Santa Cruz på mindre än tio sekunder men det var omtumlande med alla intryck. För att slappna av en stund satte vi oss på en bänk på torget med varsin glass. I Bolivia finns en glasskedja som heter Vaca Fría, kalla kon, de serverar farligt god glass och det smakar extra bra när det är 30 grader varmt.

Vi hade fantastiska dagar i Santa Cruz, en av höjdpunkterna var när vi helt oplanerat hamnade på scen på jazzklubben Clapton. Vi hade läst om klubben i vår guidebok och en kväll gick vi dit för att lyssna på lite musik. Klubbägaren kom fram till oss och hälsade. Han konstaterade att vi såg ut som musiker och när vi bekräftade detta och sa att vi var ett band från Sverige bad han oss genast att stiga upp på scenen. Det blev vår mest spontana spelning någonsin men oj vilken upplevelse! En jazzmusiker kom upp med sin saxofon och frågade om han kunde få haka på och det fick han såklart. Dagen därpå var det dags att säga hejdå till Santa Cruz och åka vidare till Cochabamba. Cochabamba ligger på 2600 meters höjd över havet. Luften är torr, dagarna varma och nätterna kyliga. Här fick vi lära oss mer om hur det är att leva med en synnedsättning i Bolivia. Min vän Boris som är projektledare för Bolivias nystartade motsvarighet till US hade bokat in ett besök på ett rehabiliteringscenter för synskadade. Centret tar emot människor i alla åldrar: från barn i skolåldern som får hjälp att klara sina studier, till äldre som både får rehabilitering och en meningsfull vardag. På centret finns bland annat musikverksamhet, deltagarna får lära sig spela instrument, dansa och sjunga. I Bolivia är dans och musik så centralt, en viktig del av livet och kulturen. Vi fick möjlighet att spela några låtar för ett par av deltagarna och fick även jamma lite tillsammans. Vårt sista stopp innan vi lämnade Bolivia var La Paz, 3600 meter över havet och ofattbart vackert. Vi landade på flygplatsen i El Alto tidigt på morgonen. El Alto är en fristående förort som ligger ännu högre än La Paz. När taxin slingrade sig ner längs bergssidan hälsades vi av solen som just gick upp och badade storstaden i morgonljus. Jag lovar att du inte ens behöver se för att förstå storheten i den utsikten. 

Hur gick det då med vår inplanerade spelning på minifestivalen? Jodå, det såg mörkt ut länge eftersom vi inte visste var och när vi skulle spela. Men kvällen innan det var dags ringde Juan Carlos till oss och alla frågetecken rätades ut. Det visade sig att arrangemanget var Bolivias nationella funktionshinderdag, inget kunde ha passat bättre! Vi spelade på en scen som var uppställd på ett torg i centrala staden. Mycket folk hade samlats och stämningen var på topp. 
Det finns så mycket mer jag skulle kunna skriva om den här resan. Jag skulle kunna berätta om vår vandring i djungeln, vår båttur på Titicacasjön eller vårt besök i den lilla byn Tarata. Men det får bli en annan gång.
Isabelle Ulfsdotter Hillberg
Syskonbandet på Nyhemsveckan
Vi försöker på olika sätt att tala om att Syskonbandet finns och vad vi har att erbjuda. Styrelsen har nu bestämt att vi ska prova på att vara med några dagar på Nyhemsveckan med en monter på deras utställning. Nyhemsveckan är pingströrelsens stora sommarkonferens som går av stapeln 17-26 juni i Nyhem utanför Mullsjö. Syskonbandet kommer att finnas på plats den 23-26 juni. Ronny och Tina kommer att bemanna montern men om det finns fler som vill vara med och hjälpa till är det hjärtligt välkommet! VI kommer att berätta om vår förening, sälja vår skiva och dela ut broschyrer och tidningar till intresserade. Om du har vägarna förbi, kom och säg hej!
Ronny Gilderskär

Verksamhetsberättelse för år 2015
Kristna synskadades förening Syskonbandet
Ordförandens inledning
Syskonbandet har haft en obruten verksamhet sedan 1908. Verksamhetsformerna har skiftat från tid till tid, men fokus har alltid legat på stärkande mellanmänsklig och andlig gemenskap bland synskadade i Sverige, erfarenhetsutbyte bland systerorganisationerna i Norden samt stödjande insatser bland synskadade i framför allt Tanzania, Etiopien och DR Kongo, ett arbete som är ett resultat av långsiktigt upparbetade kontakter och medlemmarnas internationella intresse. Här nedan presenterar vi hur all denna verksamhet tagit sig uttryck under 2015.

Kansliet
Med årets början sänktes personalens tjänster av besparingsskäl från vardera 100 % till 75 %. Tina Hanson har fortsatt vara anställd som föreningens verksamhetsledare men därmed på 75 % och Ronny Gilderskär likaså varit anställd som kombinerad kanslist, ekonomiansvarig och redaktör på 75 %. Uthyrning av det minsta av kansliets rum har fortsatt. Även sammanträdesrummet har hyrts ut till ett par grupper med samma regelbundenhet som förra året och medlemmar i föreningen har hyrt in sig för övernattning då och då.
Radio, CD:n och sociala medier 
Ett samarbete med Sveriges Kristna Radio har i år påbörjats. Vi får möjlighet att göra program som kostnadsfritt sänds regelbundet i radiokanalen. Medlemmar fick höra av sig med intresse för att vara en del av radiogruppen som ska jobba med att skapa program, av dessa utsågs några personer som är med i starten av detta projekt och i september träffades gruppen på kansliet. Inspelning gjordes och redigering av programmen påbörjades under året och målsättningen är att programmen ska börja sändas under nästa års vår. Föreningens musik-CD Se solen igen har fortsatt sälja under året, både genom föreningen och genom enskilda medlemmar som berättat om skivan och spelar sånger från den. Syskonbandet fortsätter finnas på Facebook där aktuella evenemang läggs upp liksom på föreningens hemsida.
Tidning och litteratur 
Medlemstidningen Syskonbandet har getts ut med ett nummer varannan månad, med start i februari, totalt 6 nummer. Ordinarie antal sidor är 12 för varje nummer och i enstaka fall kan den utökas när mer utrymme tillfälligt behövs. Den har getts ut i punktskrift, storstil, på CD och sänts digitalt med e-post. Den har även lagts upp i PDF- och textformat samt den inlästa versionen i formatet mp3 på hemsidan. Tips på tillgängliga böcker med kristen anknytning har publicerats i medlemstidningen. 

Årsmötesdagar
I år hade vi våra gemenskaps- och årsmötesdagar på Helsjöns folkhögskola i Västergötland under Valborgshelgen, 30 april till 3 maj. Temat för dagarna var ”Trygg i tron”. Bibelstudium i temat hölls av Lars-Ove Arnesson. Enskilt samtal och bön erbjöds och promenad i den kuperade omgivningen. En kväll riktade vi våra blickar ut i världen då bl.a. de som var med på Syskonbandets resa till Israel hösten innan berättade om sina upplevelser och vi uppdaterades om läget och verksamheten vi stödjer i Etiopien och i Kongo-Kinshasa. Efter årsmötesdagens allvar bjöds det på skratt och sång på Öppen scen och kvällen avslutades med grillning på höjd över vattnet. På avslutningsdagen firade vi egen nattvardsgudstjänst i skolans kapell på området. På årsmötet antogs nya justerade stadgar. Totalt deltog 41 personer dessa dagar.

Bönetelefon 
Första onsdagskvällen varje månad har det varit bönetelefon med två eller flera deltagare, med undantag för ett tillfälle då tekniken strulade så att det inte gick att mötas i det gemensamma bönerummet.
Lokal verksamhet
Syskonbandsträffen i Stockholm har fortsatt i samma upplägg med måltidsgemenskap, gästföredragshållare och andakt. Totalt har det varit 9 träffar under året. För att träffarna skulle fortsätta har ansvaret tagits över av kanslipersonalen. Annonsering på Volontärbyrån har lett till några tillfälliga och någon återkommande kontakt som hjälpt till praktiskt med serveringen. Träffarna i Umeå fortsatte fram till sommaren. Efter att Marcus Andersson, som startade upp dessa träffar, flyttade har inte gruppen fått till fortsatta träffar men hoppas sådana ska komma igång igen nästa år. Marcus bjöd efter flytten till Malmö in till träffar för alla synskadade medlemmar och andra i Skåne. Än har det inte blivit någon uppslutning till dessa träffar men inbjudan har kvarstått en gång per månad till Frälsningsarmén i Malmö.
Nordisk gemenskap 
Nordisk konferens hölls i år i Sverige den 13-16 augusti på Wiks folkhögskola utanför Uppsala. Temat var ”Ge det vidare – ta emot äga och ge evangeliet vidare”. Vi gästades av Lilian Gustafsson från Kristna ashramrörelsen som höll seminarium i temat. Vi gästades även av artisten Ingemar Olsson som höll konsert för oss. Utflykt gjordes till Uppsala och Linnés Hammarby där vi guidades av Carl von Linné själv och åt lunch i hans trädgård. En spännande guidad tur bjöds vi också på Wiks slott och en levande skildring av dess historia där deltagarna själva fick agera. En förmiddag fanns olika aktiviteter att välja mellan så som tipspromenad, avslappningsövningar, kubbspel, bad och bön för föreningarna. Tillfälle gavs att välja mellan olika inriktning på gruppsamtal rörande våra föreningars verksamheter och vad vi kan lära av varandra. Istället för morgonbön som erbjöds de andra morgnarna gick de som ville på söndagen en liten pilgrimsvandring före frukost ledd av Ann-Christine Folke. Gudstjänst hölls med norsk ledning och predikan av svenske Marcus Andersson i dagarnas tema ”Ge det vidare”. Totalt deltog ca 85 personer från Sverige, Norge, Danmark och Finland.
Internationellt arbete
För att få bättre ordning på rapporteringen från de organisationer i Afrika som Syskonbandet ger stöd varje år delgavs dem styrelsens beslut att stöd nästa år och framöver skickas ut först efter att rapport inkommit för föregående års verksamhet och användande av stöd. Rapporteringen har nämligen varit av mycket varierat slag från de olika organisationerna och ibland dröjt eller alls inte kommit. Styrelsen har tagit beslut och med Gun Eriksson i spetsen påbörjat planering av en resa till Kongo-Kinshasa under våren 2017, för att få närmre insyn i föreningen UFSAMC:s verksamhet och knyta banden mellan deras och Syskonbandets medlemmar. I slutet av året kom beskrivning och önskan om stöd av ett nytt projekt inriktat på sömnad som föreningen tänker sig satsa på. BCA i Etiopien har under året haft flera samlingar och konferenser med bibelstudium och program och även speciella aktiviteter kring jul och påsk. De har träffats för körsång och bedrivit evangelisation. I det nya projektet att stödja barn till synskadade föräldrar, så att de kan gå i skola och på så vis på sikt hjälpa hela familjen, har de under året haft möjlighet att hjälpa ungefär 20 barn. Syskonbandet har i år sänt ett stöd på 10 000 kr till BCA:s verksamhet.

TCAB i Tanzania har i februari detta år lyckats få slutfört registreringen av föreningen efter en lång omständlig process. De har haft seminarium, möte lokalt och en nationell sammankomst. De har fått ett stöd på 3000 kr från Syskonbandet. Vi har även sänt 12 000 kr till litteraturarbetet i Kibreli, Arusha, som fortsatt sitt gedigna arbete med att sprida kristen litteratur till synskadade i Tanzania och även utvidgat sitt sociala och informationsspridande arbete.
Bönehelg 
20-22 februari hade vi en helg i temat ”Bön” och denna gång i Syskonbandets egna lokal i Stockholm samt i SRF:s intilliggande lokal. Övernattning skedde främst på vandrarhem i närheten. Anki ledde samtal kring olika uttrycksformer och prylar man kan använda sig av i kristen bön. En liten pilgrimsvandring gjordes till Sofia kyrka på Vita bergens topp. Lördagskvällen avrundades med en förbönsstund då personliga bönämnen delades i smågrupp. Vi deltog i Katarina kyrkas söndagsmässa och även i deras gemensamma lunch före uppbrott. Denna helg deltog 21 personer.
Temahelg 
13-15 november hade vi en temahelg med rubriken ”Hur är det att vara kristen och synskadad?” och höll till på Equmeniakyrkans kurs- och lägergård Hjortsbergagården utanför Alvesta. I smågrupper delades det personligt om den egna resan, upplevelser, funderingar och erfarenheter i utgångspunkt från helgens frågande rubrik. I liten och stor grupp delade gruppen också med sig av brister de stött på i kyrkors tillgänglighet men också positiva erfarenheter och nya idéer kom fram i dialogen. Mackan ledde oss kreativt genom kyrkohistorien i en workshop där också förebilder lyftes fram. Tesfaye predikade under vår egna söndagsgudstjänst och flera andra deltagare ledde sång, andakter och samtalsgrupp under helgen. Totalt deltog 20 personer denna helg.
Barn- och ungdomsverksamheten 
I år har det inte genomförts något specifikt barn- eller ungdomsläger men barn och ungdomar har deltagit i de allmänna evenemangen.
Styrelsen
Styrelsen konstituerade sig efter årsmötet den 2 maj enligt följande: Ann-Christine Folke ordförande, Anita Örum vice ordförande, Carl-Gustav Olofsson sekreterare, Gun Eriksson vice sekreterare, Tesfaye Deriba ordinarie ledamot, Jenny Näslund första ersättare och Madeleine Linder andra ersättare. Arbetsutskottet har under året bestått av Ann-Christine Folke, Anita Örum och Carl-Gustav Olofsson. Gun Eriksson utsågs till styrelsens ekonomiansvariga i enlighet med de nya stadgarna. Styrelsen har under året haft åtta protokollförda sammanträden varav ett via telefon. AU har haft ett protokollfört möte.
Medlemmar 
Medlemsantalet var vid årets slut 311 medlemmar, varav 202 synskadade och 109 stödjande. Under året välkomnades 7 kristna synskadade medlemmar och 5 stödjande. Till vår kännedom under året har 8 medlemmar fått hembud. 2 personer har begärt utträde.
Ekonomi
Vi fördjupade vårt samarbete med Söderberg & Partners vilken är vår externa finansiella rådgivare som bistår kapitalplaceringsgruppen med råd om hur vi ska förvalta Syskonbandets värdepappersportfölj. Detta innebar att en stor andel av våra tidigare placeringar såldes av och placerades om i januari. Detta gav en vinst på över 1 miljon. De nya placeringarna steg mycket hastigt i värde och en ny vinsthemtagning gjordes i mars/april vilket visade sig vara rätt timing då i stort sett alla marknader sedan dess har sjunkit, vissa dramatiskt. Detta bidrar till att vi 2015 gör en historiskt hög vinst. Detta är att betrakta som något av engångskaraktär och det är i nuläget svårt att se att det kan bli någon större avkastning från portföljen under det kommande året. Det är så som vår ekonomi har sett ut över sikt. Vissa år blir exceptionellt bra och sedan går vi back men sett över tid har vi fortfarande kvar pengarna från Sjölidenförsäljningen minus inflation. Även på kostnadssidan har 2015 varit ett bra år för Syskonbandet då nedskärningarna av tjänsterna till 75 % har minskat personalkostnaderna.
Slutord från ordförande
Syskonbandets verksamhet fortsätter in i nästa verksamhetsår med ambitionen att vara en stärkande gemenskap socialt, andligt och internationellt med utgångspunkt i det kristna budskapet. Vi har för avsikt att sträcka oss framåt in i framtiden för att i vår samtid tillsammans fortsätta utveckla Syskonbandets verksamhet och efter bästa förmåga möta synskadades behov. Med hjälp av ett citat av Paulus avslutas denna verksamhetsberättelse då vi säger att vi "sträcker oss mot det som ligger framför oss och löper mot målet för att vinna det pris där uppe som Gud har kallat oss till genom Kristus Jesus. Fil 3:13b.
På styrelsens uppdrag 
Ordförande Ann-Christine Folke och verksamhetsledare Tina Hanson