Syskonbandet
Medlemstidning för Kristna synskadades förening Syskonbandet
nr 3, 2014
Årgång 106

Utkommer i punktskrift, svartskrift och på CD samt som e-post. 
Mars 2014.
Adress: Syskonbandet, Gotlandsgatan 46, 5 tr. 116 65 STOCKHOLM. 
Ansvarig utgivare: Anita Örum. Redaktör: Ronny Gilderskär.
Telefon, kansli och redaktion: 08-641 30 45, 641 30 95.
E-post: kansliet@syskonbandet.se eller redaktion@syskonbandet.se
Hemsida: www.syskonbandet.se Plusgiro 3 64 49-7 Bankgiro 342-9552

Innehåll:
Från verksamhetsledaren
Medlemsnytt
Medlemsportätt
Syskonbandets skiva på nya äventyr
Gemenskapsdagar och årsmöte
Kallelse till årsmöte
Det händer 2014 och 2015
Intervjuer med styrelsekandidater
Historien bakom min sång
Boktips
Vad gör ni nu?
Syskonbandet på Jesusmanifestationen
Vägen genom Bibeln
När livet vänder

Från verksamhetsledaren
Nu är vi mitt emellan Fastan och Påsken. Påsken missar vi inte utan när den kommer är vi lediga från jobb och skola. Programmen på TV är något andra under påsken. Butiker smyckas ut med gula fjädrar och påskägg. För både de av oss som brukar gå till en kyrka och för dig som ibland tittar på gudstjänsten om söndagsmorgonen på SVT eller lyssnar på radio med sändning från någon kyrka någonstans i Sverige, så är det förutsägbart vilket tema det kommer vara, överallt, på gudstjänstens hela innehåll. Fastan däremot går lätt obemärkt förbi. Ändå kan fastan jämföras med julens Advent – en tid av upptrappning och riktning mot högtiden som ska komma.
Att gå in för fastan på traditionellt vis, nämligen genom att verkligen avstå att äta, tror jag skulle göra fastetiden mycket påtaglig. För min egen del påtaglig på ett sätt som för mig skulle bli närmast självspäkande. Någon mening kan det nog finnas i att utsätta sig själv för något plågsamt, till exempel om syftet är att uppleva vad andra upplever eller att uppskatta saker man annars tar för givet. Men späkelse som något egenvärde i sig tror jag inte på. Den ursprungliga idén med att fasta var att istället för att ägna sig åt matlagning och ätande, ägna sig åt bön. Istället för att avstå mat är det idag många som avstår från något annat som tar upp mycket tid i vardagen, med syfte att ägna den tiden åt just bön och eftertanke. Det tror jag är fastans kärna och syfte, att vara i bön och eftertanke inför påskhögtiden då vi åter påminns om storheten i det Jesus lät utsätta sig för, för vår skull på grund av Guds stora kärlek till oss alla.
Att vara i fastan i den bemärkelsen att ta tid i vardagen för eftertanke och bön, det vore önskvärt och gott för oss alla under hela året om. Men cykler av återkommande högtider behöver vi nog till mans för att påminna oss om att bryta vardagens gilla gång.
Efter påsk är det dags att välja styrelseledamöter igen. Kandidaterna presenteras i denna tidning så läs, begrunda och bestäm! Jag vill uppmuntra oss alla medlemmar i Syskonbandet att under fastan och påsken, och gärna hela året, be för vår förening, för oss personal, och för styrelsen i deras viktiga uppdrag och beslut att fatta. Tillsammans gör vi Syskonbandet!
Tina Hanson

Medlemsnytt
Nya medlemmar
Yvonne Karlsson, Linköping
Stefan Pettersson, Norrköping
Ann-Charlotte Nilsson, Halmstad
Ketty Winsryd, Örebro

Ny stödjande medlem
Ulrika Wijk, Ludvika

Till fridens hem
Olow Rodler, Alfta
28 januari 2014
 
Medlemsporträtt
Gert Rosencrantz
Gert är sedan många år aktiv medlem i Syskonbandet och han är i synnerhet en trogen deltagare på de lokala stockholmsträffarna med sitt alltid glada humör och med en dialekt där skånskan ännu skiner igenom trots alla år i Stockholm. 

För att börja från början…
- Mina äldre syskon är födda i hemmet i Mörum. Men jag skulle födas på Kristianstads sjukhus, för min mamma hade hört att de hade lustgas. Men det var så mycket trafik för det var Kiviks marknad, men vi kom fram till sjukhuset till slut. Därför är jag som jag är, skojar Gert.
Gert berättar att han är prästbarn, så som också syskonbandsmedlemmarna och vännerna Göran och Anna Sonmark är. 
– Görans pappa och min pappa var präster i församlingarna intill varandra. Så de gjorde församlingsutfärder tillsammans bland annat till Bornholm. Gert fortsätter - Min pappa var präst i Stiby-Gärsnäs församling på Österlen. Men så behövde han använda glasögon. Då kom biskop Rode och sa att han fick sluta som präst. Han var bara 47 år gammal. Han blev mycket bitter. 15 år senare skaffade jag en tobaksaffär i Traneberg. Då fick han hjälpa mig. Så då fick han en uppgift och mådde bättre genom det.

Gert har sedan han var liten ögonsjukdomen glaukom, grön starr, samt aniridi d.v.s. avsaknad av regnbågshinnan (iris). Han har nu även diabetes-2 att kämpa med och mediciner för blodtryck med mera.
Han berättar om sin skolgång och yrkesliv, utöver tobaksaffären. 
– Jag har gått på Tomteboda i 7 år. Senare på Handelsskola i 2 år. Sigtuna folkhögskola, Manfred Björkkvist, Olof Hartman och så vidare. Därefter läste jag på Stora Sköndal i 4 år till socionom med inriktning diakon. Jag blev enhetschef för Jourhavande kurator via SOS-alarm 90 000 och 112. Hade 40 personer som personal.
Avslutningsvis säger Gert – Jag fick bara jobba tills jag var 67 år. Nu blir jag 75 år.
Tina Hanson

Syskonbandets skiva på nya äventyr
Återigen har Syskonbandets skiva fått möta en förväntansfull publik. Under körhelgen i Göteborg berördes många av låtar och texter. Initiativtagare till helgen var Kerstin Adeström.

Första helgen i mars möttes några av Syskonbandets medlemmar i Göteborg för körhelg och minirelease av ”Se solen igen”. Det var Kerstin Adeström som stod bakom arrangemanget och hade bjudit in oss att vara med. Vi var ett glatt gäng som samlades för uppsjungning på lördagsmorgonen i Vallhamrakyrkan. Till vår hjälp hade vi några sångglada medlemmar från församlingen och det var tur för vi var inte så många syskonbandare den här gången.
Lördagen gick i övandets tecken och resultatet var över förväntan. Redan vid lunch lät kören så bra att vi kostade på oss en paus för promenad efter maten. Med ny och fräsch luft i lungorna ställde vi sedan upp oss på scenen för genrep. Konserten gick bra och blev mycket uppskattad. Efteråt har vi fått höra att både körsångare och publik blev berörda av våra sånger.
På söndag morgon begav vi oss till Göteborgskyrkan där vi medverkade i gudstjänsten och sjöng tre av våra körlåtar. Trötta men nöjda avslutade vi helgen med thaimat på en trevlig restaurang intill kyrkans lokal.
Det är roligt och häftigt att se de positiva reaktioner vår skiva väcker. Personligen vet jag dem som köpt den för att stötta föreningen och sedan blivit glatt överraskade över att den är så bra. 
Isabelle Ulfsdotter Hillberg, medlem i Syskonbandet

Gemenskapsdagar och årsmöte
Temat för Syskonbandets gemenskapsdagar i samband med vårt årsmöte är i år ”Tro för alla åldrar”.
Detta tema vill vi ska genomsyra dessa dagar i program, samtal och gemenskapen. Under dagarna kommer vi lyssna på och dela våra erfarenheter och tankar i seminarier. Vi får en kort kurs i massage och stretchningsövningar. Olika sportsliga aktiviteter kommer erbjudas så som frisbeegolf, elektronskytte och boule. I delar av programmet kommer du få välja mellan bland annat körsång, utomhusaktivitet och fortsatt samtal utifrån förmiddagens seminarium. Även enskilt samtal och bön erbjuds. Givetvis står också i år scenen öppen för underhållning och delning den sista kvällen. Nationaldagen kommer firas och på söndagen firar vi gudstjänst i Brunnskyrkan. Därutöver kommer det bli andakter, god mat och god gemenskap tillsammans! Programmet i detalj får du som är anmäld skickat till dig i god tid men du kan redan nu ta del av det på Syskonbandets hemsida. 

Plats: Vi håller dessa dagar till i Härnösand på Härnösands folkhögskola. Folkhögskolan har nära till både centrala Härnösand och vatten. Intill skolan finns ett vackert grön- och friluftsområde. Skolan bildades av Svenska Missionskyrkan och SMU och man bedriver många olika typer av kurser och utbildningar, bland annat kurser för synskadade. Miljön liksom Syskonbandets evenemang är drog- och alkoholfri. Anläggningen och rum är handikappanpassade. Läs mer om skolan på www.hfs.se.

Pris: Den subventionerade deltagaravgiften för medlemmar som betalat medlemsavgift för 2014 är 1400 kr/person för boende i dubbelrum. Enkelrumstillägg 290 kr. Ordinarie avgift är 2900 kr. Barn 3-15 år 700 kr. 
I priset ingår all mat, logi i rum med toalett och dusch, lakan, handduk och städning, program och aktiviteter, samt ledsagare. 
Möjlighet finns att söka Enskilt Bidrag hos Syskonbandet senast en månad före aktiviteten.

Resa: Syskonbandets resesubvention erbjuds. Mot kvitto ersätts du för den del av din resa som överstiger 500 kr och med maximal ersättning på 700 kr.
Till Härnösand går det att ta sig med både tåg och buss. Närmaste flygplats är Sundsvalls/Timrå flygplats, 3,2 mil från Härnösand. 
För dig som kommer med bil/färdtjänst direkt till skolan är adressen Murbergsvägen 32 (infart från Varvsbacken). 

Tider: Vi startar med middag tillsammans kl 17.00 onsdagen den 4 juni. Söndagen den 8 juni avslutar vi ca kl 15. 

Anmälan: Anmäl dig gärna redan nu men senast den 5 maj till Tina på kansliet. Alla inklusive ledarhundar är varmt välkomna!

Kallelse till årsmöte med Kristna Synskadades förening syskonbandet 2014
Medlemmarna i Kristna synskadades förening Syskonbandet kallas härmed till föreningens årsmöte lördagen den 7 juni 2014 på Härnösands folkhögskola, Murbergsvägen 32 i Härnösand. 
Förhandlingarna startar kl. 10.00.
Vid årsmötet kommer att behandlas frågor som enligt stadgarna ska behandlas vid årsmöte, samt därutöver frågan om ändring av föreningens stadgar, förändring av tjänsterna för personalen och förändrad utgivning av tidningen Syskonbandet. 
Hjärtligt välkomna hälsar styrelsen
Det händer 2014 och 2015 
En verksamhetsplan är nu framarbetad och här får du veta vilka arrangemang av stora, nationella, slag som är tänkta att genomföras detta påbörjade år och nästa!
-	Årsmötesdagar, juni 2014
-	Israelresa, september 2014
-	Bönehelg för styrelse och kommittéer, hösten 2014
-	Samarrangemang Ashram, hösten 2014
-	Bönehelg för Syskonbandet, våren 2015
-	Årsmötesdagar 2015
-	Nordisk konferens, augusti 2015
-	Temahelg: ”Hur är det att vara kristen och synskadad?”, hösten 2015

Många fina arrangemang där vi får möta varandra i gemenskap och bön är alltså på gång! Information om exakt tid, plats och detaljer för respektive arrangemang kommer i god tid allt eftersom här i tidningen och på Syskonbandets hemsida. Vill du vara med i planeringen och påverka något av dessa? Då är du jättevälkommen att höra av dig till Tina på kansliet!
Du som önskar ta del av den fullständiga verksamhetsplanen, kontakta kansliet så ordnar vi det på valfritt media. Alla som kommer till årsmötet får del av denna. Har du frågor eller synpunkter redan nu så är du välkommen att kontakta styrelsen eller kansliet.
Jag hoppas vi möts vid något eller flera av dessa händelser under året! 
Tina Hanson

Intervjuer med årets styrelsekandidater
Som en vägledning till styrelsevalet kommer här intervjuer med de åtta kandidater som ställer upp till årets val. Till dig som är kristen synskadad medlem och som har betalat din medlemsavgift senast den 31 mars kommer det att skickas ut valsedlar till i mitten av april.

Dominique Adou, bor i Härnösand och är 28 år. Är intresserad av musik och sjunger i en gospelkör. 2008 gick hon med i Syskonbandet. Sitter i styrelsen i SRF lokalförening i Härnösand. Jobbar på folkhögskola på synkurs och lär ut punktskrift och bemötande för nya svenskar. Vill gärna jobba med mission bland ungdomar. Det finns många unga synskadade som inte tror på Gud och som skulle behöva Jesus säger hon.

Tesfaye Deriba, 55 år och bor i Haninge med sin familj med två flickor och en pojke. Intresserad av att hålla sig uppdaterad om vad som händer i kristna sammanhang och i samhället i övrigt. Är utbildad som socionom och jobbar som tolk på halvtid och som lärare på ett SFI-projekt för synskadade på Hagabergs folkhögskola. Har varit medlem i Syskonbandet i 30 år och har suttit i styrelsen och har även varit anställd i 1,5 år under perioden 2004-2006 som handläggare. Har även erfarenheter från styrelsearbete i andra föreningar och församlingar som t.ex. den Lutherska Mekane Yesus-kyrkan. Inom Syskonbandets arbete är han främst intresserad av missionsfrågor och internationella frågor, barn och ungdomar samt föreningens framtid.

Rolf Eriksson, bor i Stockholm och är 62 år. Intresserad av föreningslivet, resor och 60-talsmusik. Har varit med i ”föreningssvängen” sedan 70-talet i bland annat Förbundet Sveriges dövblinda (FSDB) och SRF Stockholms stad. Har även varit med i kyrkoråd och kyrkofullmäktige. I Syskonbandets verksamhet är missionsarbetet det som han tycker är mest intressant.

David Lindberg, Örebro, 71 år. Har varit ordförande för Syskonbandet i omgångar under 90-talet och 2000-talet och gjorde även ett inhopp år 2011. Har annars suttit med i SRF-distriktet i Västerbotten och numera i Örebro distrikt och lokalt. Har jobbat som synkonsulent och på folkhögskola i Vindeln med kurser för synskadade. Har även bott och jobbat 2,5 år på Zanzibar i Tanzania. Varit med på resor bl.a. till Kongo som representant för Syskonbandet. Internationella frågor är det som ligger närmast om hjärtat. Men även vad som händer ute i landet med Syskonbandet och medlemstillströmningen.

Madeleine Linder, är 54 år och bor i Göteborg med sin man och ledarhunden Fina. Intresserad av kultur på ett tillgängligt sätt och historia om människor som levt i utsatthet. Jobbar som lärare. Varit med i Syskonbandet sedan 1986 och varit aktiv i perioder. Är ordförande i SRF Kungsbacka, är med i ”Kvinnor i svenska kyrkan” och sitter också i en styrelse för ett assistansföretag som jobbar med sociala frågor som tillgänglighet i ett bredare perspektiv. Inom Syskonbandets arbete får vi inte glömma bort gruppen med äldre säger Madeleine. Ett annat område är nya svenskar där det finns kristna som är i minoritet och som Syskonbandet kan fånga upp. En form av mission helt enkelt.

Pontus Nyman bor i Lund och är 29 år. Musik är det största intresset och han sjunger i kör. Har varit med i BUR, Syskonbandets barn och ungdomsråd i fem år, och har även haft uppdrag i styrelser i andra föreningar. Gick med i Syskonbandet 2007 och har varit med på många aktiviteter. Det han i första hand vill jobba med är barn och ungdomsarbetet men även missionsarbetet är intressant.

Carl-Gustav Olofsson bor i Vårgårda är 38 år och intresserad av musik, fotografering och elektronik.
Varit medlem i Syskonbandet i 21 år och var på sitt första ungdomsläger 1993. Har bland annat suttit i valberedningen och varit med på många aktiviteter. Är van vid att jobba i projektform och med problemlösning. Hur vi ska värva yngre medlemmar och hur vi engagerar medlemmar i hans egen ålder till ett större engagemang är frågor han skulle vilja jobba med.

Anita Örum, 72 år och bor i Stockholm. Mycket intresserad av musik, teater, livsåskådning, resor och att möta andra kulturer. Är ordförande i Syskonbandet sedan några år. Är också aktiv och sitter i styrelse i SRF samt är ordförande för FSDB (Förbundet Sveriges dövblinda). Syskonbandet är en förening som verkligen behövs för oss kristna synskadade säger Anita och hon vill jobba för att stärka vår kristna tro och för att stärka gemenskapen mellan alla åldrar, unga och äldre. Ett annat prioriterat område är att sprida information för att så många som möjligt ska få kunskap om vår förening.
Ronny Gilderskär

Historien bakom min sång
Hjördis Lindström har skrivit sången ”Välsigna” på Syskonbandets CD ”Se solen igen” och berättar här hur det gick till när sången blev till.
– Det var efter årsmötet på Tollare då vi hade haft körsång som tema. Några dagar senare skulle jag åka till Umeå för att byta ut en ögonprotes, en resa på 30 mil enkel väg. Då satt jag och nynnade på många av de fina sångerna från årsmötet och hörde körerna vi hade sjungit i mitt huvud och då kom melodin och en textrad till mig: ”Välsigna alla människor som aldrig blivit älskade.” Jag tog upp mitt fickminne och sjöng in på det. När jag sedan kom hem så tog jag gitarren och sången byggdes på bit för bit. Så man vet inte, hade jag inte behövt åka långt för min ögonprotes hade kanske sången aldrig blivit till!
Ronny Gilderskär

Boktips
Jakten på det försvunna skrattet, Mackan Andersson
Har Gud humor? Vad är kristen humor? Får en kristen skämta hur som helst? Kyrkan är satt som förvaltare av "det glada budskapet" men vad innebär det i praktiken? I denna bok vill Mackan Andersson (som presenterades i Syskonbandets tidning nr 1 – 2014) ge sin bild av humorns roll i kyrkan och i den kristnes liv. Boken innehåller också praktiska hjälpmedel för den som vill skriva egna liknelser och skämt.
Utgiven på Arcus förlag och finns som punktskriftsbok.
Tips från Maria Selberg

Vad gör ni nu?
På begäran fortsätter här vår serie om personer som tidigare har jobbat på Syskonbandet. Denna gång med Mona-Lis Petersson.

När jobbade du på Syskonbandet?
Första perioden var från 1995 till 1996. Under denna tid flyttade kansliet in i de lokalerna som man fortfarande sitter i. Andra perioden tror jag var under 2001.

Vad jobbade du med på Syskonbandet?
Första perioden var jag vikarierande verksamhetsledare för Gun Eriksson och planerade aktiviteter, höll i tisdagsträffarna och ordnade barnläger. Under den andra perioden jobbade jag tillsammans med Kerstin Olsson och hade även då hand om tisdagsträffarna och jobbade med det nya medlemsregistret bland annat.
Har du några roliga eller speciella minnen från Syskonbandstiden?
När vi flyttade in i det nya kansliet, det var roligt att få vara med från början och inreda och få allt på plats. Tisdagsträffarna och alla människor jag fick träffa var härligt. Jag är ingen ”pappers-människa” utan trivs bäst med att få jobba med människor. Att få ha jobbat med Birger Viggen var väldigt fint, vi hade ofta väldigt roligt alla de som jag jobbade med under dessa perioder. Vi hade lite svårt att få med barn och ungdomar då men de läger vi hade då har ju burit frukt och flera av de som var barn då är vuxna idag och fortfarande i hög grad med i föreningen.
Har du kontakt med Syskonbandet eller medlemmar idag?
Jag följer med i tidningen och har kontakt på Facebook med några. Syskonbandet finns ofta i mina tankar.
Vad gör du idag?
Jag är förtidspensionär sedan maj 2009. Jag har två hundar och tre katter och håller på mycket med handarbete och hantverk. Går på lite kurser och är aktiv lokalt i Tungelsta. Det är inga problem med att få tiden att gå.

Vad tänker du om framtiden?
Jag lever ganska mycket i nuet. Jag känner mig trygg i min tro och funderar inte så mycket över framtiden.
Har du några hälsningar till Syskonbandet?
Stora kramar till alla som vet vem jag är. Jag tänker ofta på många av er även om det inte blir att man träffas. 
Ronny Gilderskär

Syskonbandet på Jesusmanifestationen
För sjunde året i rad anordnas Jesusmanifestationen. En ekumenisk festdag där tiotusentals kristna från olika församlingar och sammanhang strålar samman kring det som förenar oss i vår kristna tro: Jesus Kristus. I år firas det den 17 maj med musik, Gudstjänst, bönevandring och mycket mer i och kring Kungsträdgården i Stockholm och denna gång med Syskonbandet bland utställarna! Vi kommer att ha ett bord där vi kommer att presentera Syskonbandet och vad vi står för och kan erbjuda. Alla kristna tidningar är på plats och rapporterar och vi får möjlighet att komma i kontakt med många människor och berätta om att vi finns. Vill du hjälpa till? Vi kommer att behöva vara 5-6 Syskonbandare som kan turas om att stå vid bordet och allas våra böner för att detta ska bli något som bär riklig frukt. Kontakta kansliet om du är intresserad av att vara med.
Ronny Gilderskär

Vägen genom Bibeln
Det är säkert många av er som läser detta som känner till Curt Westmans omfattande och fantastiska programserie ”Vägen genom Bibeln”? Jag kom själv i kontakt med den genom en hemgrupp jag gick med i för några månader sedan där den används som ett bibelstudiematerial. Hela programserien innehåller 1245 halvtimmesprogram och går igenom hela Bibeln, kapitel för kapitel och innehåller mycket reflektioner och betraktelser. Det tog 8 år att producera hela serien och arbetet avslutades 2001. Om man skulle lyssna på ett halvtimmesprogram om dagen skulle det ta nästan 3,5 år att lyssna igenom hela serien! Naturligtvis kan man lyssna på den kronologiskt men den fungerar också utmärkt som ett ”uppslagsverk”, om man fastnar i eller funderar över en bibeltext kan man lyssna på det programmet som berör den aktuella texten för att få någon annans reflektioner över densamma. Om du är intresserad av detta så finns det tillgängligt på flera olika sätt. Helt fritt att lyssna på internet: noreasverige.se/lyssna. Du kan köpa hela serien för 750 kr och få den på DVD, CD eller ett USB-minne. Man kan även köpa en MP3-spelare för ytterligare 200 kr och få den laddad och klar med programmen. Programmen är producerade och säljs av Norea Sverige, tel. 0431-414750.
Ronny Gilderskär

När livet vänder
Jag skulle vilja dela med mig av min historia i förhoppning om att den ska sprida hopp. Mitt namn är Carla. Jag är 30 år och är bosatt i Malmö. Jag har varit blind sedan födseln på grund av att jag föddes för tidigt.
Som barn hade jag ett känsligt sinnelag och oroade mig alltid över min omgivning. Jag försökte alltid vara till lags. Detta tog sig senare uttryck i en negativ självbild och negativa tankar om och mot mig själv. I min tonårstid utvecklades det till grav Anorexia. Jag ville ge plats åt världen, utplåna mitt inre tills jag var luft. Mat var liktydigt med liv och således förtjänade jag inte det. Ju mindre det fanns av ”mig”, desto mer växte de negativa tankarna i mig. De var så överväldigande och drev mig till det yttersta både fysiskt och psykiskt. Under denna svåra period skrev jag mycket poesi. En dag skickade jag in en dikt till en tävling som hölls av ”The international society of poets” och vann en plats som semifinalist. Jag erbjöds att åka till Philadelphia för att hämta upp priset och gå vidare i tävlingen. Jag och min dåvarande lärare och hennes syster, som drev ett förlag ”Förlaget för språklig medvetenhet”, samlade ihop mina dikter och producerade en poesibok som vi distribuerade till människor för valfri summa för att samla in medel för resan. Systern och jag åkte till Philadelphia; med andan i halsen över min farligt låga vikt och väskorna fulla med näringsdrycker, presenterade jag mina dikter. Här är ett exempel på en av dikterna:

Wish I Could Be As Thin As Air
I wish I could be
as thin as air
Not to heavy against your shoulders
Not to clear to disturb your view.
Would like to be
a gentle breeze
that passes your sides
Enough blurry to be in your memories
Enough sharp not to be forgotten.
I wish I could be
Enough good
Perfect to do no wrong
And not be the cause
of your disappointment
But I can’t seem to be able
To make my inside
Disappear enough fast
Can’t seem to make
my appearance radiate.

Jag har varit kristen sedan 9-års ålder och under denna svåra period var min tro en källa till tröst och hopp. Min förtröstan på Guds kärlek bar mig då mina egna krafter inte var nog.
Jag var svårt sjuk i åtta mycket långa år. Efter flera gånger på behandling och lika många återfall, var min kropp redo att ge upp. Min familj var förtvivlade och levde i ständig rädsla för att just den dagen skulle bli min sista. Jag ville inte leva ett liv som kantades av ännu en inläggning på ätstörningsenhet och ännu fler återfall. En vän rekommenderade mig en bok som beskrev en ny behandlingsmetod för personer med ätstörningar, ”Ätstörningarnas hemliga språk” av Peggy Claude-Pierre. Då jag började läsa första kapitlet, brast jag i tårar. Det var första gången någon verkligen förstått vad som pågick inom mig. Med hjälp av omtänksamma vänner tog jag som en sista utväg kontakt med behandlaren och åkte på behandling utomlands. En behandling som bland annat har som grund att omhulda patienten med kärlek dygnet runt. Jag omgavs av intuitiv personal som med sin kunskap och respektfull ömhet gav positiv bekräftelse så att anorexin långsamt släppte sitt tag.
Efter ca 3 år på behandling kom jag hem för att ta mina första steg i livet som fullt frisk, med massor att uppleva och ta igen. Jag fick mitt liv tillbaka. Min personlighet färgas inte längre av självsvält och den negativa självbilden. Jag har livsglädje, positivitet och framför allt, en oerhörd tacksamhet. Jag har nu varit fullt frisk i ungefär 6 år. Jag kunde inte ha bett om en större välsignelse.
För ett par år sedan reste jag och min partner till Portugal för att jobba på kliniken som använder sig av metoden jag behandlats med. Där fick jag möjlighet och gåvan att jobba med just dessa patienter som går igenom det jag varit med om. En fantastisk upplevelse att dela och stödja deras process. Att få ta del av hur deras personlighet blommar fram efter att under åratal ha kvävts av sjukdomen, att få se den första tuggan mat som med bävan tas av egen vilja, att få höra det första leendet som är bland det första vackra tecknet på att dimman börjat lätta från deras sinne. Jag fick även handleda och inspirera personal i hur det negativa tankesättet kärleksfullt omformas till ett objektivt och tryggt tankesätt, vilket var en otrolig förmån.

Det är mitt hopp att min berättelse ska inspirera andra och ge människor som kanske är i liknande livssituation som jag varit i en strimma av ljus och framtidstro.
Carla Suing, medlem i Syskonbandet